Det ser godt ud.
Hej.
Dav.
Du kan roligt sænke den der.
Hvad betyder W'et?
De første nybyggere her betalte dusør for ulvehoveder.
De fik de indfødte til at jage dem.
Inden længe havde de dræbt dem alle sammen.
Nu er de kommet tilbage.
Nogen tanker?
Alting vender tilbage.
- Tager du pis på mig? - Nej, jeg tager ikke pis på dig.
Det er rart, det her. Bare at sidde og snakke.
Det er ikke så tit, at jeg møder nye mennesker.
- Hver anden uge, måske. - Det er da tit.
Jeg arbejder også hårdt for det. Vi arbejder for det.
Nogle gange finder vi lejre og hærger dem. Vi har også fælder.
Men det er noget andet. Det er ikke som det her.
Et møde mellem ligemænd.
En sludder ved bålet med en fremmed.
Det er det nærmeste, man kommer en biftur nu.
Jeg savner at gå i biffen.
- Før i tiden ... Stil det der. - Hvorfor?
Fordi jeg vil have det. Jeg vil have alt, hvad du har.
Hver en dråbe.
Må jeg beholde en smule, så jeg kan holde mig i live i et par dage?
Jeg tager også dig.
Og du vil ikke ligefrem være i live.
Nogle af stammerne heromkring troede -
- at de første mennesker var ulve, som var blevet forvandlet.
Og nu ... Tja, det ved du jo.
Alting vender tilbage, ikke?
Du må få mine forsyninger og alt, jeg har.
Der er ingen grund til, at det skal udarte.
Men jeg kan ikke lade dig føre mig væk. Det vil jeg ikke tillade.
Rør dig ikke.
Bare ... sid stille.
Bare sid stille.
I må hellere gå. Nu.
Nej.
Gå med jer.
Jeg beder jer.
Hvad griner du ad?
- Har du siddet her hele tiden? - Hele natten. Hvad griner du ad?
Det er ligesom i togvognen.
Efter alt det, der er sket, er jeg stadig dér.
Deanna sendte dig herhen, så du kunne køle af.
Rosita lappede dig sammen. Carl kom forbi, men jeg sendte ham hjem.
Rick.
Hvad laver du?
Vi har anbragt Pete i et andet hus. Du kunne have fortalt mig noget.
Det skete så hurtigt. Og så var der det med Noah.
Jeg kunne ikke fortælle dig om pistolen.
- Du var så opsat på det her. - Vi kunne ikke længere være udenfor.
Nå, men nu er vi her.
Tja. Du har jo lige sagt, at du ikke er her.
- Hvor fik du pistolen fra? - Du tog den fra våbenlageret, ikke?
Det var dumt. Hvorfor gjorde du det?
For en sikkerheds skyld.
- Deanna vil holde møde i aften. - For at smide Rick ud?
- For at prøve. - Det ved vi ikke.
Maggie vil prøve at finde ud af, hvad det handler om.
Sig, at du var bekymret, fordi nogen blev mishandlet, og ingen greb ind.
Du tog en pistol for at beskytte Jessie mod ham, der overfaldt dig.
Sig, at du vil gøre alt. Fortæl dem den historie, de vil høre.
- Det har jeg gjort, siden vi kom. - Hvorfor?
Fordi folk her er børn, og børn elsker historier.
Hvad gør vi, når de alligevel vil smide ham ud?
- De bevogter våbenlageret nu. - Vi har knive. Det er nok mod dem.
I aften til mødet ... Hvis det ser ud til at gå galt, så pifter jeg.
Carol tager Deanna. Jeg tager Spencer. Du tager Reg.
Glenn og Abraham dækker os.
- De er til at snakke med. - Og vi skal nok prøve.
Men ellers truer vi med at skære halsen over på de tre.
- Som i Endestationen. - Nej, det er kun noget, vi siger.
De overlader våbenlageret til os, og så er det slut.
- Ønskede du det her? - Nej.
Det hele blev for meget for mig. Jeg kvajede mig.
Og her står vi så.
Hvis I vil have mig undskyldt, vil jeg få noget mere søvn.
Hej, Maggie. Hun er ude på verandaen.
- Hvad vil du tale om, Maggie? - Mødet i aften.
Jeg vil tale med folk om, hvad der skete, og hvad vi kan gøre.
- Du kan ikke sende Rick væk. - Hvad skal det sige?
Du lukkede Rick ind. Du lukkede os alle sammen ind.
Du talte med os. Du traf en beslutning.
Nu vil du overlade beslutningen til skræmte folk, der ikke ved det hele.
- Det er ikke lederskab. - Mødet i aften er bare et forum.
- Så folk kan blive hørt. - Jeg træffer beslutningen som altid.
Han var frustreret. Husk på, hvad han har mistet. Hvad vi alle har mistet.
- Hvad I har mistet? - Vi har mistet meget mere.
- Rick sigtede på folk med en pistol. - Han skød ikke.
- Er det det, han skal bedømmes på? - Ja.
Michonne standsede ham. Michonne.
Jeg gør det, jeg er nødt til, Maggie.
Maggie!
Huleboerne var nomader.
Og de døde alle sammen.
Så udviklede vi os til det her. Og så overlevede vi.
Civilisationen begynder, når vi holder op med at flygte.
Når vi lever sammen.
Når vi holder op med at sende folk væk ... fra verden og fra os.
Det vil jeg sige til hende. Det vil jeg sige til folk.
Okay?
Her har været nogen.
Hvis vi ser nogen, holder vi afstand.
- Vi kigger og lytter. - Hvor længe?
Indtil vi ved besked. Vi er nødt til at vide besked.
- Har I sendt folk væk? - Ja.
- Hvad skete der? - Det var i starten.
Tre personer. To mænd og en kvinde.
Davidson var deres leder. Sindssygt klog og stærk.
Jeg troede, det ville fungere.
Men det gjorde det ikke.
Jeg bragte dem ind, og jeg måtte også følge dem ud.
Mig, Aiden og Nicholas kørte dem langt væk.
Vi gav dem mad og vand til én dag og kørte igen.
- Gik de frivilligt? - Vi havde deres skydevåben.
Vi havde alle deres skydevåben.
Jeg vil ikke begå den fejl igen.
Vågn op.
Det var godt, det, der skete i går. Vi har et bedre dække nu.
De tror alle sammen, at du er blevet afsløret. At det er slut.
Hvorfor ville du ikke fortælle, at vi har flere skydevåben?
Michonne slog dig ud.
- Det havde jeg også fortjent. - Det var dumt.
Hun står bag os. Også Glenn.
Jeg fortalte dem ikke om skydevåbnene for en sikkerheds skyld.
Jeg vil ikke lyve mere.
Du sagde, at du ikke vil erobre byen.
Og du vil heller ikke lyve?
Lille pus. Du kan ikke få begge dele.
- Hvad laver han? - Ramsløg.
Stodderen ved, hvordan man holder myggene væk.
Kom.
- Hej, Tobin. - Rick.
- Fik du talt med hende? - Ja. Det er det, vi regnede med.
Jeg går rundt og taler med folk. Så mange, jeg kan nå inden mødet.
Jeg vil prøve at løse det her.
Hvad?
Jeg elsker dig.
Vi finder ud af det. Det ved jeg.
Vi ses derhenne.
- Vil du ikke have et våben med? - Jeg går bare en lille tur.
Guds ord er den eneste beskyttelse, jeg har brug for.
- Far! - Hej.
- Er du okay? - Ja. Undskyld.
- Jeg hørte om mødet. - Du bliver hjemme.
Det er det, det er nu, ikke? Hjemme.
Jo.
De har brug for os. De dør uden os.
Jeg kan blive nødt til at true en af dem. Jeg kan blive nødt til at dræbe.
- Det gør du ikke. - Jo, måske.
- Du må sige det til dem. - Det gjorde jeg jo i går.
Sig det, så de hører dig.
Det ved jeg ikke, om de kan.
- Gør det dig bange? - Kun på deres vegne.
Du er nødt til at sige det til dem.
Vi har ledt i skoven og på vejene. Vi kan ikke finde ham.
Nogle gange smutter de bare.
Men man finder ikke det her hver dag.
Hvis vi går derind nu, betyder det, at vi giver op.
Vi skal hjemad. Du så selv i går, at der er onde mennesker herude.
Det er derfor, det er vigtigt, at vi finder de gode.
Vi har brug for flere folk, og vi skal nok finde dem.
Men vi skal også kunne brødføde dem.
Okay.
Sådan en troede jeg aldrig, jeg skulle finde.
Jeg bryder mig heller ikke om at give op.
Men han har rød poncho på. Han kan ses på lang afstand.
Vi har været vidt omkring uden at finde ham.
Men hvis vi kommer herfra med en anhænger fuld af dåsemad -
- har turen ikke været forgæves.
Lad os se.
- Den her vej! - Kom!
- Nej! - Kom!
- Ind!
- Glasset holder et stykke tid, ikke? - Måske.
Måske kan vi gøre noget, så de ikke kan se os.
Så kommer der måske nogen, som de følger efter i stedet.
Her må være noget, som vi kan dække ruderne med.
FÆLDE DE ONDE KOMMER KOM VÆK
- Hvad fanden vil du her? - Du skal se til Tara. Du er læge.
Ud med dig!
Jeg kunne slå dig ihjel her og nu.
Det kunne jeg. Jeg gør det.
Og hvem ville tro, at jeg gjorde det, fordi jeg ikke kan lide dig?
Ingen.
De ville tro på, at du havde prøvet at gøre mig fortræd. Helt sikkert.
Angrib mig.
Nej?
Jo?
Nej.
Sådan som det her har udviklet sig, har du en chance.
Du er her. Din kone er der.
Du er et lille, svagt nul.
Og som verden er nu, er du endnu svagere.
Hvis du spiller dine kort rigtigt, behøver du måske ikke at dø.
Jeg vil have fadet tilbage i ren tilstand, når du har spist op.
Det her er ikke mit hjem.
Det her er ikke mit hjem!
- Du må hellere gå. - Jeg ville bare se til dig.
Dit øje.
Han gjorde det, lige da det skete. Det var ikke dig.
Folk bør ikke se os tale sammen.
Jeg fortryder ikke, at jeg gjorde det.
Uanset hvad der sker, og hvad jeg bliver nødt til at gøre.
Lad være med at vende dig om, Rick.
Du havde ret.
Hvad?
Jeg tog herud, fordi jeg følte mig så indespærret der.
Selv nu føler jeg mig mere som mig selv -
- end i de der huse.
Det er sgu sygt, ikke?
- Du prøvede. - Det var jeg nødt til.
Nej, du var ej.
Jeg så dig sammen med din gruppe ude på vejen.
Du gik væk fra dem og hen til laden.
Så kom uvejret. Du førte dine folk i sikkerhed.
Det gjorde udslaget. Jeg vidste, at jeg måtte have jer med tilbage.
Du havde ret. Vi skulle have ledt videre efter fyren i ponchoen.
Jeg skulle ikke have givet op. Det gjorde du jo ikke.
Jeg går derud.
Jeg lokker dem væk, og så løber du hen mod hegnet.
Nej. Det var min skyld, det her.
Det var ikke et spørgsmål. Det er ikke din afgørelse.
Det er ikke nogens skyld. Men lad mig lige ryge færdig først.
Nej. Du lokker dem ikke væk.
Vi kæmper os frem til hegnet. Vi gør det sammen.
Uanset om vi klarer det eller ej, gør vi det sammen. Det skal vi.
Fint nok.
- Parat? - Ja.
På tre.
En. To.
Kom.
Det var ... Tak.
Jeg hedder Aaron, og det er Daryl.
Morgan.
Hvorfor?
Fordi alt liv er dyrebart, Daryl.
De, der lavede fælden, er på vej. Men vi har godt nyt.
Vi har et lille samfund i nærheden med mure og el og sikkerhed.
- Hvis du vil slutte dig til os ... - Mange tak.
Men jeg er på vej et sted hen. Faktisk er jeg faret vild.
Måske kunne I fortælle mig, hvor vi er?
Jeg er rede.
- Jeg kommer igen senere. - Han sover.
Han sover. Sæt dig.
Hovsa.
God eftermiddag.
Hun reddede mit liv.
Hun gokkede mig også i nødden med nogle for mig nye betragtninger.
Du bragte os hertil.
Jeg fortalte bare en prima løgn -
- som en stærk og modig person kunne handle ud fra.
Du lignede en, der havde brug for det.
Jeg takker dig.
Undskyld. Og jeg mener begge dele lige oprigtigt.
- Jeg siger også undskyld. - Det er aldeles unødvendigt.
- Jeg var tæt på at slå dig ihjel. - Ja. Det er rigtigt.
Nå, du er tilbage. Fint. Så kan jeg smutte hen til mødet.
Tror du, at vi kunne snakke sammen senere? Om Aiden?
Der er ting, jeg har brug for at sige -
- og jeg har ingen her at tale med, hvis du forstår.
- Jeg er med. - Fint.
- Lukker du? - Ja.
Tak.
Rick? Er du parat?
Carol, Daryl og mig ...
Vi var sammen om det.
Carol tog tre skydevåben fra lageret. Hun og jeg har stadig et hver.
Vi løj for dig, fordi jeg ikke vidste, hvordan du ville reagere.
Troede du, jeg ville prøve at standse jer?
- Du gav mig jo en på hovedet. - Det var for din skyld, ikke deres.
Jeg var bange for, at du ville tale mig fra det.
Det kunne du have gjort.
Vi har ikke brug for dem her. Jeg har ikke brug for mit sværd.
Jeg tror, du kan finde ud af det. Vi kan finde ud af det.
Og hvis det ikke lykkes ...
... er jeg stadig på din side.
Der vil ske noget.
Men lad være med at få det til at ske.
Vær nu ikke for længe om det.
Alting bliver, som det var engang.
Og hvis du giver slip på for meget undervejs, duer det ikke.
- Du skal tilbage til virkeligheden. - Det her er virkeligheden, Bob.
Nej, det her er et mareridt. Og mareridt slutter.
Jeg kom herhen ...
... fordi jeg ikke ved, hvad jeg skal gøre.
Jeg er ved at gå fra forstanden.
Kan du hjælpe mig?
Nej.
- Lad os gå i gang. - Kan vi ikke vente?
Der kommer flere. Glenn, Rick.
Vi går i gang. Det er allerede mørkt.
Vi skal ikke tale om slagsmålet eller det, der udløste det.
Det bliver der taget hånd om.
Vi skal tale om en af vores betjente, Rick Grimes.
Vi skal tale om, at han stjal en pistol fra våbenlageret.
At han truede folk med den. Og vi skal tale om det, han sagde.
- Jeg havde håbet, han ville deltage. - Hun sagde, at han kommer.
Jeg er sikker på, at han kommer, og at vi kan finde en løsning.
Jeg tror, jeg vil dø.
Hvorfor skulle du ikke ville dø? Du fortjener ikke at være her.
Det, du gjorde, kan aldrig gøres ugjort.
De døde vælger ikke, men du valgte at ofre dine egne ...
Jeg ved godt, hvad du laver.
Bob blev maltrakteret.
Fortæret. Udslettet på grund af dine synder!
Din bror ville ikke have del i det. Men han var en del af det.
- I fortjener ikke at være her! - Ti stille!
Når man har været derude -
- og pludselig skal være en anden end derude ... Det kan man blive skør af.
Rick ønsker bare, at hans familie skal overleve. Og at I skal overleve.
Han er, sådan som I vil blive.
Hvis I er heldige.
Rick Grimes reddede mit liv gang på gang.
Der er uhyggelige mennesker derude. Og han reddede mig fra dem.
Folk som mig ... Folk som os ...
Vi har brug for folk som ham.
Det, der skete i aftes, var uhyggeligt.
Og jeg er sikker på, at han er ked af det.
Men måske skulle vi lytte til ham.
For at sige det ligeud -
- er der en helvedes masse lort derude, som I ikke ved en skid om.
Rick kender hver eneste lille stump af bemeldte lort.
Og mere til.
Jeg beder jer. Nej.
De hører dig. Så tager det længere tid at få det hele på plads.
Vær stille. Bare vær stille.
Velkommen hjem.
Min far respekterede Rick Grimes.
Rick er også far. Han er et godt menneske.
Han er mærket af det, han gør. Af det, han er nødt til at gøre.
Alle os, der var sammen, inden vi kom hertil ...
Uanset hvornår vi fandt hinanden, så er vi en familie nu.
Det satte Rick i gang. Og I får ikke lov at standse det.
I kan ikke. Og I vil heller ikke.
Det her samfund ... Jer her ...
Den familie ...
Den vil I også gerne være en del af.
Inden vi hører fra andre -
- vil jeg gerne fortælle noget i åbenhedens navn.
Pastor Gabriel opsøgte mig i forgårs.
Han sagde, at vores nye beboere ikke er til at stole på.
At de er farlige, og at de tænker mere på sig selv end vores samfund.
Og under et døgn senere underbygger Rick pastor Gabriels ord.
Jeg havde håbet, at Gabriel ville komme i aften.
Han er her ikke, Deanna. Du siger, at han sagde det. Optog du det?
- Han er her ikke. - Det er Rick heller ikke.
Hav mig undskyldt.
Noah døde på grund af dig.
Jeg fortæller dig, hvordan det skal være, og så vil du slå mig ihjel?!
Jeg vil bare gerne give min familie tryghed.
Hvis det betyder, at de må ud herfra, så ...
Jeg var bange!
- Hold mund. - Jeg var bange!
- Jeg egner mig ikke ... - Hold mund!
Jeg egner mig ikke til at være herude!
Hold mund.
Gør det.
Sasha.
Lad hende gøre det.
De døde.
De døde alle sammen på grund af mig.
Det gjorde de.
Der var ingen vagt ved porten. Den stod åben.
- Jeg bad Gabriel lukke den. - Af sted!
Det var ikke mig, der fik den herind. Den kom ind af sig selv.
Det vil de altid gøre, både døde og levende, fordi vi er herinde.
Og dem derude ...
De vil jagte os.
De vil finde os.
De vil prøve at udnytte os.
De vil prøve at slå os ihjel.
Men vi vil slå dem ihjel.
Vi vil overleve. Jeg vil lære jer det.
Jeg spekulerede over ...
... hvor mange af jer jeg ville blive nødt til at dræbe for at redde jer.
Men det har jeg ikke tænkt mig at gøre.
I kommer til at forandre jer.
Jeg fortryder ikke det, jeg sagde i aftes.
Jeg fortryder, at jeg ikke sagde det før.
I er ikke parate.
Men det er I nødt til at blive. I skal være parate nu.
Heldet slipper op.
Du er ikke en af os!
- Lad være, Pete. - Skrid med dig. Lad mig være.
- Ikke nu. - Lad mig være!
Det er ham! Det er ham!
Min elskede!
Nej, min elskede. Nej! Nej, min elskede.
Det er ham!
Rick ...
Gør det.
Rick?
ULVENE ER NÆR